- Vi skændes. - Nej, det gør vi ikke.
- Du råber, og så bliver du stille. - Jeg råber, fordi du...
Vi kommunikerer ikke. Der er ingen intimitet.
- Vi er da intime. - Måske, men vi ser ikke tingene ens.
- Fordi jeg ikke gør, som du vil. - Fordi du fik en abort.
- Vi har været i terapi. Han har PTSD. - Fra krigen. Hun havde det også.
Fra skudepisoden. Men vi led ikke af det samtidig.
- Og han havde det værre end jeg. - Du lå da på gulvet.
- Du tog kvælertag på mig... - Du stoppede som læge.
Ja, en kort periode. Men nu har vi det fint.
- Hvad? - Ja, ja... vi har det fint.
- Jeg talte om vores PTSD. - Ja, vi har det fint.
Vi har det fint.
- Ud over at du fjernede vores barn. - Og du holdt mig i hånden imens.
Senere råbte du foran vores venner: "Du dræbte vores barn!"
Når man har prøvet alt og stadig har hovedpine...
Og man bare hoster, og man stadig er hævet...
Så søger man professionel hjælp.
Kirurger træner observationsevnen, så vi kan stille diagnoser.
- Du har ikke engang kigget! - Amy, det kan ikke opereres.
- Du kan vel kigge grundigere på det. - Hun har et gliosarkom på halsåren.
- Fjerner vi det, så dør hun. - Vær ikke sådan et fjols.
- Hun kaldte dig "et fjols". - Gå, dr. Grey.
- Nej, bliv. Jeg har brug for støtte. - Fint.
Du har lige droppet dit misbrug. Og den her sag er håbløs.
Se på ham. Han hedder Mason, og det er hans mor, der er syg.
Jeg kender ham ikke så godt, men han virker sød.
Men jeg kender faderen. Han hedder Cooper og er flink.
Han er en god far, så han skal fortælle, at moderen er død.
Sig til Cooper, at du prøvede, men det gik desværre ikke.
Desværre kan optræningen af observationsevnen -
- give et meget snævert perspektiv. Og hvem kan modsige videnskaben?
Kvinde, 65 år, er kollapset. Maven er udvidet og pulserende.
Sprunget aortabrok i maven. Jeg opererer straks -
- og går ind i bughinden gennem et snit i midtlinjen.
- Terper I midt på dagen? - Du bør også få en læsemakker.
Min dumme læsemakker prøver jo at redde sit dumme ægteskab.
Det er meget bedre at have en læseslave.
Hallo. Dig med det brune hår. Kom herhen.
- Trauma eller kirurgi? - Skal turnuslægerne terpe med dig?
En dreng på 12 har fået et cykelstyr i maven. Mavesmerter og åndenød...
- Hvad er det? - Sloan slår alarm.
- Vi kan... - Nej, jeg er en dygtig kirurg.
Det ved alle. Jeg behøver ikke at overbevise nogen.
- Ud over det kirurgiske råd. - Ja, ud over dem.
Meredith Grey.
Nej, ikke Grey. Måske Yang.
- Yang er en cowboy. - Kepner.
- Kepner? - Ikke Kepner.
Absolut ikke Grey. Hun skifter speciale konstant. Hun er ufokuseret.
Du undervurderer hende. Hun kan overraske dig.
- Det får hun brug for. - Og det vil hun gøre.
Hun skal komme til mig.
- En undersøgende laparotomi. - Det har du sagt.
- Har han stadig hjertestop? - Ja.
- Jeg må åbne brystet! - Hvad?
- Bare rolig. Ikke dig. - Hej, Chuck. Karev og dr. Petersen.
Chuck har det bedre. Mavesmerterne er aftaget.
Det er vist tid til at booke en gastroskopi.
Du er heldig. Dr. Karev bliver en god vejleder til din første gastroskopi.
- Tak. - Så booker vi gastroskopien, Megan.
- Jeg hedder faktisk Morgan. - Ja, ja. Hvad så?
Carrie Rissler har været min patient i otte år.
Hun var døende, men efter mastektomi og ovariektomi -
- og en risikabel behandling, reddede jeg hendes liv.
- Og det er sejt... - Nej, det er et mirakel.
Og nu så jeg på skemaet, at min mirakelpatient -
- skal have nye lymfekirtler, uden at jeg ved noget...
Hun kom til os. Du afviste hende tidligere.
- Hun har jo for meget arvæv. - Det troede jeg.
Men Avery foreslog, at vi undersøgte arterierne i armen.
Man har haft stor succes med sager, der ligner mrs Risslers.
- Hun kan få det værre eller dø. - Det sker ikke.
Nej, for du skal ikke operere. Ikke når jeg har talt med patienten.
Skulle jeg bare stå her og få skældud?
Nej. Du skulle overbevise Bailey, men det lykkedes ikke.
- Hvad gør vi så nu? - Vi håber, at Carrie gør det bedre.
- Dr. Torres. Dr. Webber sagde... - Hør her. Du har eksamensfeber.
Og dr. Webber har nævnt Callie Torres' hemmelige terpemetode.
Og hendes metode er udmærket. Men man gør sig fortjent til den.
Og hun tror ikke, at Meredith Grey kan gøre det.
Jeg tror, at Meredith Grey godt kan.
Lavt tryk, karrene er ødelagte. Vi kunne kun sætte en nål.
Jeg håber, at Meredith Grey har ret. I dag skal vi kværne.
Undskyld... af vejen.
- "Kværne"? - Det er en kødkværn.
Du tænkte det samme.
- Kæmp nu. - Det ser godt ud, brormand.
Du lyver, Tommy. Den er som salami.
Du har fået smertestillende, Dominic. Det virker snart.
Hvad mener du, dr. Torres? Bør vi amputere?
Det ved jeg ikke. Bør vi? Synes du, det ligner en amputation?
- Ja. - Amputere?
Nej, jeg skal bruge min hånd! Tommy, du må ikke lade dem...
- Er han...? - Nej, det er bare medicinen.
- Skærer I armen af? - Nej, vi underviser. Jeg vejleder.
Vi gør sådan her, Grey. Nu leder du arbejdet.
Det er dig, der afgør, om Dominic skal have en håndkrog.
- Amputation er bedst, sagde jeg. - Javel.
Book en stue, og find bensaven frem. Grey vil amputere.
Vent, dr. Torres. Der er en finger her.
- Det vidste jeg. - Nej, den kan reddes.
- Se, kapillærerne genfyldes. - Er det godt eller dårligt?
- Er det godt eller dårligt, dr. Grey? - Godt.
- Hvad gør vi nu? - Vi får hånden ud.
- Det haster. - Hvorfor?
Jo længere hånden bliver der, jo dårligere bliver cirkulationen.
- Send bud efter en sav. - Det tager tid.
- Brandmændene har værktøj. - Det er bedre.
- Ødelægger I kværnen? - Vi skal jo redde hånden.
- Den var dyr. I må ikke ødelægge den. - Vi skal jo redde hans hånd.
- Hvor hurtigt skiller du den ad? - Jeg gør det i opvasken hver dag.
- Dr. Torres! - Kan du gøre det på tre kvarter?
- Ja, det tror jeg. - Grey?
Om to civilister må skille den ad?
Ja.
- Det gør vi. - Skaf fastnøgler og skruetrækker.
- Nej, tag to. Nu! - Hold ud, Dom.
Du tilkaldte mig.
Jeg kan fjerne det. Jeg skal bare føre ballonkatetre ind i lårvenen -
- puste dem op, så blodet stoppes, åbne to arterier og sætte shunts i.
- Og få gang i blodcirkulationen. - Er det alt?
Og det skal gøres på 90 sekunder. Ellers dør hun.
- Kan man det? - Jeg er usikker. Jeg vil gerne prøve.
- Vi kan lave en simulering. - Derek skal vel tillade det?
- Det gør han nok også. - Han elsker at nægte mig ting.
- Så bør du ikke kalde ham et fjols. - Det måtte jeg, for han er et fjols.
- Skal jeg spørge ham? - Vil du det? Han er på stue 2.
Du tænkte fra starten, at jeg skulle bede Derek om det.
- Er jeg ikke god? - Rigtig god.
- Jeg har altid sagt... - Nej, slet ikke.
- Jeg sagde, jeg ikke vil have børn. - Det vidste jeg ikke fra starten.
Jeg var såret af en istap. Skulle jeg sige: "Jeg vil ikke have børn"?
- Du burde have sagt det bagefter. - Jeg sagde det på rette tidspunkt.
De fleste ville afsløre den slags, inden de giftede sig.
Du friede, og vi giftede os 12 timer senere. Jeg tænkte på noget andet.
- Jeg ved, at lymfeødemet er slemt. - Rædsomt. Mine arme er som pølser.
- Jeg kan intet. Jeg har altid ondt. - Jeg tror...
Vi må glæde os over, at kræften er væk. Og se på lymfeødemet...
- Som en pris, vi betaler... - Det er mig, der betaler.
Jeg følte mig som en skurk, fordi jeg sneg mig til en operation her.
Du reddede mit liv.
Du ved, at jeg synes, at du er en helt.
Men jeg vil kunne børste mit hår. Løfte mit barnebarn...
- Har Erin fået et barn? - Hun føder til foråret.
Hold op... hun var lige begyndt i college, da du blev syg.
Du lovede, at jeg ville overleve til hendes eksamensdag.
Hvis du virkelig mener, at det er forkert, så gør jeg det ikke.
- Har du den? - Ja.
- Hvad er planen, Grey? - At få kværnen af og bedømme igen.
- Går det ikke, bør vi have en plan B. - Nej, for de får den af.
- Hvad gjorde du? - Når den løsnes, bløder han mere.
- Skal vi stoppe? - Nej.
- Når du det? - Kom nu bare med dit forslag.
- Han skal opereres nu. - Hånden sidder jo fast.
Vi sætter en årepresse øverst. Så får vi lidt mere tid.
I får et kvarter, så må jeg amputere.
- Vi har haft værre sager. - Hun viste et billede af en dreng.
Jeg ved det. Hun føler meget stærkt...
Min søster er for følelsesmæssigt involveret til at kunne se klart.
- Men det gør, at hun kæmper mere. - Det kan ikke gøres på 90 sekunder.
- Prøv, hvis I vil have beviser. - Det skal du få. Tak, mener jeg.
- Dr. Robbins bad mig gøre det her. - Nej, så kan vi ikke terpe.
- Hvad er aganglionær megacolon? - Hirschsprungs sygdom.
- Og behandling? - PSARP-operation. Symptomer?
- Ødelæg det nu ikke, Megan. - Morgan.
Symptomerne er trykken over brystet, mavebesvær, sløret syn, åndenød...
- Det er ikke Hirschsprungs. - Alvorlig hovedpine...
- Patienten er gravid i 24. uge. - Så kan det være præeklampsi.
Jeg ville tage prøver og overføre hende til gynækologisk.
Ja, det bør du nok gøre.
Hallo! Vil du bare stå der, eller vil du hjælpe hende?
- Hvorfor sagde du ikke, du er gravid? - De fleste på hospitalet ved det.
- Men de ved også, hvad jeg hedder... - Hjerterytmen er fin.
- Alt er fint. Det er ikke veer. - Oprems symptomer.
- Ikke noget terperi nu. - Nej, dine symptomer.
Jeg har kvalme, åndenød og mavebesvær.
Føles det som halsbrand?
Tilkald kardiologen. Det er et hjertestop.
- Der er ingen dybere årsag. - Det må der være.
Det er der ikke! Jeg er ikke blevet udnyttet. Jeg skjuler ikke noget.
- Jeg vil bare ikke have børn. - Så har man altid en årsag.
- Det passer ikke. Det er et valg. - Det er intet valg.
Men det er mit valg.
Du ændrer mening.
Om nogle år ændrer du mening og vil have børn, og så er det for sent.
Men så vil jeg være bevidst om, at jeg valgte det.
Jeg vælger lægegerningen og mig selv -
- selv om jeg måske vil fortryde, at jeg aldrig fik børn.
Og man kan vælge børn fra. Nogle vil ikke have børn.
Men jeg forstår ikke hvorfor. Hvorfor?
I 2004 opererede jeg Carries tumorer, og hun forblødte næsten.
Og hun fik hjertestop. Jeg sendte hende på intensiv -
- og sagde til datteren, at hun måske ikke ville vågne igen.
Men hun vågnede. Derpå operationer, kemo og strålebehandling.
- Jeg er med. Du frarådede hende det. - Nej.
Du kan transplantere, men først skal du læse hele journalen to gange.
- Men vi skal operere om en halv time. - Så læs dog.
- Jeg holder øje med dig, Avery. - Ja.
- Kom nu... - Blodtrykket falder, Grey.
I skal afslutte det her nu.
- Øjeblik, dr. Grey. - Færdig.
- Vi kan hive baglæns og få hånden ud. - Nej, vi gør det. Nu hiver vi.
- Vi må vel blive og se... - Ja, sådan.
Hold da op...
Her er et stykke hånd med lidt fingre på.
- Og kan man redde dem her? - Det ved jeg ikke. Kan man?
- Færdig. - 97 sekunder.
For fanden da!
Undskyld. Undskyld, men jeg...
Det er ottende forsøg på 97 sekunder.
Niende gang går det. Med et nyt stopur...
Derek har nok ret. Jeg svigter hende bare.
Jeg har svigtet ham så mange gange.
Vi tager en pause. Skal vi ikke få noget at spise?
Jeg vil have noget. Men det er ikke mad.
En fyr sidder fast med hånden i en kødkværn.
Det vil jeg gerne se.
Morgan, det var hjertestop pga. dissektion af hovedarterien.
- Jeg har jo ingen risikofaktorer. - Det skyldes nok, at du er gravid.
- Hvad laver du her, dr. Robbins? - Vi skal operere.
Barnet har det vel godt? Hvorfor er du her så?
- Læg dig ned. Vi skal af sted. - Barnet må ikke komme så tidligt.
Vi er nødt til at operere dig med bypass og forløse barnet nu.
- Hendes lunger er ikke udviklede. - Det skal nok gå.
Man kan ikke sige, at det nok går.
Mit barn blev født i 23. uge. Det er skræmmende, men vi støtter dig.
- Ring til min kæreste. Se i mobilen. - Ring til ham, Karev.
- Jeg skal operere. - Du er hendes vejleder.
Fint nok...
- Vent... hedder hun ikke Megan? - Hun hedder Morgan.
Tænk, at du får det dårligt af en afkappet finger.
Det er, fordi det lugter som flæsk.
- Se... hun kaster nok op. - Stop. Jeg skal læse det her
- Hvor er din læseslave? - Typisk. Hun er gravid...
- Og hun skal opereres. - Skal Morgan opereres?
- Kender du til Morgan? - Alle ved, at hun er gravid.
Så er det nu. Af sted.
- Hvad vil du her, mens hun opereres? - Jeg skal finde kæresten. Intet svar.
Chris går på 4. år på Cleveland Clinic. De har travlt.
- Skal han ikke bare have protese? - Nej. Hun syr fingrene fast igen.
- Fordi hun er tosset. - Det bliver meget sværere.
Jeg kender noget endnu sværere: At gå ind gennem halsåren.
- For at sætte fingrene fast? - Så får vi mere kontrol over det.
Så er vi her igen. Kom nu, Mer. Bare en lille smule. Kast nu op.
- Sikken fin lymfekirtel. Har du den? - Ja.
- Hovsa! - Sagde han "hovsa"?
Dr. Bailey, sikken dejlig overraskelse...
- Han sagde "hovsa". - Nej, jeg sagde bare "hov".
Han tabte næsten kirtlen, men det gik fint.
Gør lidt plads, så dr. Bailey kan se præcis, hvad vi laver.
Tilbage til arbejdet, Avery.
- Vil du ikke suge mere, Avery? - Tak, men jeg leder arbejdet.
Men han siger jo "hovsa". Det siger ingen, når jeg opererer.
Sug lidt mere.
Sæt dræn før mr Hamiltons laminektomi.
- Hør på hende. - Hold op med at opmuntre hende.
- Du har lært mig at prøve alt. - Fordi du kan det.
Når en patient dør, ser jeg, hvor berørt du bliver.
- Men hun kan ikke håndtere det. - Du er jo følelsesmæssigt involveret.
Du havde ikke afvist en anden læge lige så hurtigt.
Du er så bekymret for din søster, at du ignorerer hendes patienter.
Tager jeg fejl?
- Du må da prøve. - Det gør jeg jo.
Man skal tænke på hinanden, men du er helt fraværende.
Kan du nu læse mine tanker?
Før kunne vi kigge på hinanden.
Og så følte jeg, at alt ville blive godt mellem os.
Der er en grund til, at vi er gift.
Vil du ikke nok kigge på mig?
Jeg kigger på dig.
Lige nu kigger jeg direkte på dig.
Han skal holde op med at være vred.
Han skal se mig og glemme listen over mine fejl, ellers...
- Ellers hvad? - Det ved jeg ikke.
Hold op med at tro, du er universets centrum. Jobbet er ikke alt -
- og måske er mine behov også vigtige.
Taler vi om aborten igen?
Ja, det gør vi.
- Vi kan transplantere nu. - Dr. Sloan.
Hun er blevet opereret adskillige gange lige der.
Jeg forstår ikke, hvorfor du vil udføre indgrebet lige der.
Med al respekt, du behøver ikke at forstå hver en ting, jeg gør.
Med al respekt, så er det meget vigtigt. Havde du læst journalen -
- så ville du vide, at hun har meget arvæv i netop det område.
Så det er ufattelig dumt at fortsætte der.
Det meste af arvævet sidder faktisk lige ved armhulen.
Så hvis dr. Sloan opererer der, bør det ikke være et problem.
Og jeg læste journalen. Carries journal, som jeg skulle læse.
Jeg læste den faktisk.
- Pokkers! - En stor blødning.
Med al respekt... hvad sagde jeg?
Det kan gå. Hvis vi renser fingeren, bliver den kort, men den kan reddes.
Men vi kan ikke redde tommeltotten.
- Nej, det er bedre med en protese. - Nej.
- Tommeltotten er afgørende. - Men det kan nok løses.
Jeg læste, at en kirurg brugte den ene stortå som erstatning.
- Vi tager stortåen. - "Dr. Frankenstein."
- Den bruger man, når man går. - Han kan kompensere for den.
- Det her er en god metode. - Nej, slet ikke.
Det skal fungere, dr. Torres.
Det er ikke bedst med stortåen, så vi tager tå nummer to.
Man får samme fordele, men slipper for mange ulemper.
Men vi gør det ikke uden patientens accept.
Fortæl mig, hvad du vil gøre.
Jeg går ind via halsåren med to katetre og...
- Så dør hun bare hurtigere. - Men Derek...
Du kan ikke udføre alt det på 90 sekunder. Det kan jeg ikke.
- Den store neurokirurg har talt... - Skån dig selv. Du er skrøbelig.
Jeg er ikke skrøbelig. Jeg er misbruger.
Jeg er rask efter to tilbagefald. Så er man ikke skrøbelig.
Så er man stærk. Her står jeg blandt masser af medicin.
Jeg ved det alt for godt, men jeg gør det her. Så er man ikke skrøbelig.
- Godt. Vis, hvad du vil gøre. - Tror du så, det kan gøres?
Nej, det gør jeg ikke.
Men jeg kan ikke stoppe dig, så jeg vil hjælpe dig.
Vis mig, hvad du vil gøre.
Jeg havde ret. Ikke?
- Det ved vi ikke endnu. - Hold nu op, Torres.
I vil sætte en tå på hans hånd, og det var hendes idé.
- Tåen? Mener du det? - Eller måske ikke.
- Fald ned, Tommy. - Undskyld, at jeg råbte.
- Det er jo langt ude. - Ja.
Så valget står mellem hånden og en krog?
- En protese, men... - Han får en hånd.
Hvorfor kigger du på mig? Tag tåen! Tag den ene testikel, hvis I vil.
Det er fint nok med tåen.
Jeg havde ret.
Er det den slags, du laver nu? Manipulerer i kulisserne?
Jeg er rigtig god til den slags.
Jeg er en baby på to måneder. Jeg er undervægtig, mopset og kaster op.
- Du har maveportsforsnævring. - Fede detaljer. Hvis er kortene?
De tilhører den kvikke. Den eneste kvikke.
- Hvor er Morgans barn? - Har hun født?
Fandens!
- En klemme til. - Er det nøglebensarterien?
- Det bløder stadig. Hvad gør vi? - Det ved jeg ikke...
Sagde han "det ved jeg ikke"? Sig, hvad I ser.
- Skal vi tilkalde en karkirurg? - Nej, vi klarer det selv.
- Vi kan sætte et transplantat. - Transplantat?
Det er en god idé. Kauteriser.
- Undskyld, jeg blev lidt distraheret. - Du får et lille råd, dr. Avery.
Hvis der er noget, som forhindrer dig i at fokusere på patienten -
- så skal det efterlades uden for rummet.
- Med al respekt... - Hun er din patient nu. Din.
Fortæl mig så, hvad der foregår.
- Dr. Bailey. Gå ud herfra. - Hvabehar?
Min patients nøglebensarterie brast, fordi vi fejlbedømte risikoen.
Men nu opererer jeg arterien. Det bliver sværere, hvis du forstyrrer.
Du forhindrer mig i at hjælpe patienten.
- Hvis du mener, du ikke kan... - Jeg beder dig om at gå. Nu!
Dr. Sloan. Tillader du reservelægens tone over for en specialist...
Dr. Bailey... dr. Avery udtrykte sig meget tydeligt.
Forlader du ikke operationsstuen, så sørger jeg for at få dig fjernet.
Af vejen. Flyt dig!
Fandens.
- Er det til Petersons barn? - Til moderen. Det ser ikke godt ud.
Fandens.
- Hvad skete der? - Tarmen er perforeret. Hjælp mig.
Jeg kommer straks. Hallo?
Dr. Alex Karev her. Jeg arbejder med Morgan i Seattle.
Går du på 4. år? Hun opereres, men hun og barnet er i fare.
Du må flyve herud med det samme.
- Meredith og jeg gør ikke alt sammen! - "De tossede søstre."
- Vi er jo bedste venner. - Hun har et barn.
- Det betyder ikke, jeg skal have et. - I gør jo alt sammen.
- Hun er min pårørende. - Det skal jeg være.
Så vær min pårørende, Owen. Vær min fandens pårørende.
Vær min pårørende.
Han går på det bagerste af foden, så jeg går ikke ind gennem fodsålen.
Og jeg har fundet en god vene til dræn.
- Spørger du ikke, om jeg er sikker? - Er du sikker?
- Ja. - Fint nok.
- Meget imponerende. - Ja, det er jeg.
Folk har altid snakket om dig. "Meredith Grey er så speciel."
- Du skal jo ikke hjælpe mig. - Nej, sådan mente jeg det ikke.
Du er sejere, end jeg troede. Du er kvik.
Vi har aldrig været venner. Heller ikke da jeg var sammen med George.
Du syntes, at jeg var sær, og du er så lyshåret og meget...
Nu har vi begge to et barn, og vi er begge to gift.
Vi ligner jo hinanden.
- Jeg vil gerne hjælpe dig, mener jeg. - Du er ikke sær.
Og vi kan sagtens være venner.
Hver morgen kommer du hen til mig kl. 4, og så knokler vi.
Kommer du for sent, så får du bank. Vi skal arbejde, Grey.
Du skal bestå den her prøve, og det bliver hårdt arbejde.
- Godt. Katetrene er ført ind. - Placer ballonerne og pust dem op.
- Du gør det. - Bare arbejd hurtigere.
- Klar? Pust den op. - Jeg tager tid. Så gør vi det.
Mr Price er vågnet. Hvad har I gang i?
Det kræver to kirurger. En på hver åre. Vi klarer næsten 90 sekunder.
- Vil det fungere? - Det her er bare et skridt på vejen.
- Han tror ikke, det vil fungere. - Men vi gør vores bedste. Tak. Gå.
- Jeg vil også gøre mit bedste. - Tag stopuret.
Hej, lille ven. Vi er dr. Robbins og dr. Karev.
Du har en lang vej foran dig. Vi vil gøre alt for at hjælpe dig.
Og vi vil også hjælpe din mor.
- Hvordan går det med hende? - Med Morgan?
Jeg har ikke spurgt.
Jeg fik en gravid pige til at ræse rundt over hele hospitalet.
Hun skulle terpe med mig, til hun næsten døde -
- og jeg har ikke hørt til hende. Alle andre vidste, hun var gravid.
Men jeg er så selvoptaget -
- at jeg ikke gider lære, hvad mine turnuslæger hedder.
Det er ligegyldigt med eksamen. Jeg fortjener ikke det stipendium.
- Ved du, hvorfor jeg kan lide dig? - Nej, det aner jeg ikke.
Du ligner mig. Vi børnekirurger er skræmmende.
Vi er de mest ekstreme kirurger på hele hospitalet.
Jeg var et monster, da jeg var reservelæge.
Det er nødvendigt, hvis man skal redde de her små mennesker.
- Ja... - Ja!
Men lov mig en ting. Lær dine turnuslægers navne.
Vi kan ikke lide det, men af og til må vi stoppe op og få et overblik.
- Jeg vil tale med dig om Avery. - Jeg har en patient nu.
Han havde ret. Avery havde ret.
Hun vil kunne bruge sine arme.
- Så hvorfor sagde jeg nej? - Du var forsigtig.
Hun var en vigtig patient. Jeg har gjort banebrydende ting for hende.
Da var du reservelæge som Avery. Senere bliver man mere forsigtig.
"Forsigtig"? Bliver man sådan, når man har succes?
Bliver man lykkelig, men bange for alle forandringer?
Du er voksen og løber nødig risici, for du ved, hvad de fører med sig.
Det er derfor, vi har reservelæger. Vi tvinges til at tænke nyt.
- Mener du, jeg ikke er ung længere? - Jeg mener, at du har succes.
Men laver du ballade, mens jeg opererer igen, så anmelder jeg dig.
Men at opdage, at man har set forkert på tingene -
- det kan være ret befriende.
Hvad er der sket?
Du klarer den. Altman udførte en utrolig operation på dig.
Hvor er mit barn?
Hans tilstand er stabil. Det er det vigtigste.
- "Han"? - Ja, det er vel vigtigst.
Han er en dreng, og hans tilstand er stabil.
- Men...? - Han er intuberet.
Han får indometacin mod åbentstående ductus.
Tarmen var perforeret, men vi opererede den.
Robbins observerer ham nu.
Morgan, det går fint med ham nu.
Og Robbins er hos ham. Når hun går, så overtager jeg.
Jeg ringede til Chris, og han er på vej.
Jeg vil sidde lidt hos dig, indtil Chris kommer.
Hvis det er i orden med dig.
Du er her, fordi der er stille, og du skal læse til eksamen.
- Hvad? Nej da. - Gør det bare.
Det ville jeg gøre.
Og pludselig ser man nyt potentiale.
Nye muligheder.
Selv om man ikke havde set dem før.
Færdig.
- Blodet cirkulerer. - 86 sekunder.
- Få patienten herop. - Det er godt, når alt bliver bedre.
Men desværre...
Tiden er desværre gået.
...kan det også blive værre.